Мікроморфологічна характеристика листків 
українських видів роду Viburnum L.
Павленко-Баришева В.С.
Інститут ботаніки ім. М.Г. Холодного НАН України, Україна
e-mail: Valerie.barysheva@gmail.com
Leaf epidermal microcharacters of Ukrainian species 
of the genus Viburnum L.
Pavlenko-Barysheva V.S.
M.G. Kholodny Institute of Botany of NAS of Ukraine

We described the epidermal characteristics of 3 ukrainian species of guilder and compared the results of this studies with phylogenetic relationships in Viburnum.
Добре відомий рід Viburnum L. довгий період часу відносився до родини Caprifoliaceae Juss. На тепер на основі молекулярних досліджень його включено у Adoxaceae E.Mey. (APG IV, 2016) і побудована філогенетична кладограма роду (Donoghue et al. 2004). На особливості опушення та значущість цих ознак вказувалося вже давно (McAtee, 1921), проте детальних та системних мікроморфологічних досліджень проведено не було.
Нами встановлено, що поверхні видів V. opulus та V. lantana характеризуються наявністю складного рельєфу, який можна розділити на первинний та вторинний. В обох видів первинний рельєф абаксіальної поверхні – остеогребінчастий, вторинний рельєф – зморшкуватий, однак первинний рельєф адаксіальної поверхні значно відрізняється. Вид V. tinus характеризується горбкуватим та дрібногорбкуватим рельєфами. 
Для всіх трьох видів характерно більш інтенсивне опушення адаксіальної поверхні та наявні щетинисті трихоми. Більш подібне опушення між видами V. opulus та V. lantana. Лише у V. lantana наявні залозисті та зірчасті трихоми.
Найбільшу кількість воскових відкладів мають листкові пластинки V. tinus, найменшу – V. opulus. Всі види мають воскову плівку, яка малопомітна. Кристалоїди трапляються у в тій чи іншій мірі у всіх видів. Кірка зустрічається зрідка у V. opulus та V. tinus. 
Розміщення воскових відкладів неоднорідне. У V. tinus майже однакова кількість воску на обох боках листка. У виду V. opulus кірка помітніша на адаксіальній поверхні, а у V. lantana пластинки частіше трапляються на абаксіальній.
Співставлення наших результатів із філогенетичними даними, що базуються на молекулярних дослідженнях, узгоджується лише частково. Вказується (Donoghue et al.,2004) що всі три секції не близько споріднені, проте вид V. lantana значно далі розміщений від V. opulus, ніж V. tinus. Наші дані вказують, що мікроморфологічні особливості видів V. opulus та V. tinus значно подібніші, а V. tinus займає більш менш уособлену позицію.